![Soukromá apokalypsa](/Content/Covers/b/blancoCalderon_Kniha.jpg)
Soukromá apokalypsa
Není to ani půl roku, kdy jihoamerická Venezuela zmizela z našich televizních obrazovek. Už jen matně si pamatujeme, že při demonstracích proti režimu diktátora Nicoláse Madura bylo zavražděno přes sto třicet převážně mladých lidí. Dějiny i současnost této „exotické“ země nám nyní díky nakladatelství Odeon připomíná jeden z největších objevů současné latinskoamerické prózy.
Román mladého spisovatele Rodriga Blanca Calderóna (1981) Kniha noci vyšel ve španělštině v roce 2016, tedy rok před masakry demonstrantů, a ihned vyvolal senzaci. Příběh začíná v Caracasu v roce 2010 ještě za života a vlády comandanteho Huga Cháveze, v době vrcholící ekonomické krize, kdy vláda začala plošně vypínat elektrický proud a města se nořila do tmy. Dva přátelé, psychiatr Miguel Ardiles a neúspěšný spisovatel Matías Rye, se scházejí v asijském bistru a debatují o literatuře, snech, ale i o vraždách a únosech venezuelských žen. Současná politika prostupuje jejich životy spíš okrajově, Chávez je podle nich šašek a režim tak směšný, že je lidem trapné označit ho nahlas za diktaturu.
Prostřednictvím Matíase Ryeho poznává psychiatr Ardiles dva jeho žáky z kurzů tvůrčího psaní – reklamního textaře Pedra Álama a krásnou studentku Margaritu Lambertovou. Románový Álamo je fascinován skutečnou postavou nepříliš známého intelektuála, autora knihy palindromů Daría Lanciniho. Přátelé z kurzů tvůrčího psaní se stávají možná po vzoru „Divokých detektivů“ Chilana Roberta Bolaña pátrači v zákrutech pestré venezuelské historie i současných vražd mladých dívek.
Postupně se s hrdiny dostáváme do Evropy, kde se shromažďují Venezuelané, již emigrují a zase se vracejí, jak se střídají režimy. S Daríem Lancinim zažijeme humorné historky mezi emigranty v Paříži, ale i mezi mladými latinskoamerickými levičáky v komunistické Varšavě a letmo i v Praze. Oproti turbulentním dějinám dvacátého století, kde se střídají světlá a temnější období, je současný Caracas vykreslován jako město duchů a motorek, před kterými je třeba se mít na pozoru. Na jedné z nich může sedět váš vrah. I závěr románu připomíná jakousi soukromou apokalypsu ve znamení ohně, tmy, drog a nevinně prolité krve.
Inspirace Robertem Bolañem je zjevná, stejně jako nám román může připomenout něco z Jorgeho Luise Borgese, dalšího Argentince Ricarda Piglii nebo současného kolumbijského autora Juana Gabriela Vásqueze. Rodrigo Blanco Calderón se k tradici latinskoamerické literatury hrdě hlásí a s jeho Knihou noci se k českým čtenářům dostává plnokrevná latinskoamerická próza, intelektuální dobrodružství i lehce ironický napínavý příběh, pestrá mozaika venezuelské historie posledních desetiletí, smíchaná s psychedelickými vizemi a jakousi analýzou brutálního násilí, které tuto zemi v posledních letech zachvátilo.
Článek vyšel v kratší verzi v časopise Reflex 4. 1. 2018
Na iLiteratura.cz se souhlasem autora
Kupte si knihu:
Podpoříte provoz našich stránek.
Diskuse
Vložit nový příspěvek do diskuse