![Norové umí psát i komedie](/img/content/article/default.png)
Norové umí psát i komedie
Pražské Divadlo na Prádle uvádí hru současného norského dramatika Axela Hellsteinia Elling a Kjell Bjarne. Hellsteinius převedl na jeviště úspěšný román Ingvara Ambjørnsena Pokrevní bratři (Brødre i blodet) z roku 1996.
Pražské Divadlo na Prádle uvádí hru současného norského dramatika Axela Hellsteinia Elling a Kjell Bjarne.
Hellsteinius převedl na jeviště úspěšný román Ingvara Ambjørnsena Pokrevní bratři (Brødre i blodet) z roku 1996, který je třetím dílem tetralogie pojednávající o osudech svérázného Ellinga.
Elling a Kjell Bjarne, dva hlavní protagonisté knihy i hry, se poněkud vymykají perfektně fungující norské společnosti. Seznámili se v psychiatrické léčebně a společně se stěhují do bytu, který jim přidělil sociální odbor města Oslo. Elling žil celý svůj život s matkou, po jejíž smrti byl umístěn do léčebny. Elling žije ve svém vlastním světě a setkání s každodenním životem v nemocnici i mimo ni je pro něj šokem.
Elling sice není v očích norské společnosti „normální“, o jeho intelektuálních schopnostech však nelze pochybovat. Je vášnivým přívržencem sociálně-demokratické strany, každou maličkost do podrobnosti analyzuje svým učeným jazykem plným cizích slov, nesnáší povrchní americké filmy a komerční rádia. Kjell Bjarne je jeho pravým opakem, jeho intelektuální rozhled je daleko skromnější, jeho zájmy se omezují na jídlo a ženy. Přesto mají tito „pokrevní bratři“ mnoho společného – sdílí spolu nejen byt, ložnici, peníze či slipy, ale zejména strach z lidí, samotu a touhu po lásce a přátelství. Téměř čtyřicetiletí kamarádi mají před sebou nelehký úkol, začlenit se mezi ostatní obyvatele norského hlavního města. Běžné věci jako vyjít na ulici, nakoupit, sednout si do restaurace, oslovit neznámou ženu či zvednout telefon jim činí nemalé potíže a jsou zdrojem rozličných komických situací.
Celý román je vyprávěn z Ellingova úhlu pohledu, jeho vtipné komentáře a popisy okolního světa jsou jediným sklem, skrze které sledujeme příběhy těchto dvou postav. Tuto omezenou perspektivu, která je největší předností románu, nelze bohužel zcela převést na jeviště, Hellstenius se přesto snažil do hry včlenit některé z Ellingových trefných poznámek.
Ambjørsenův román ani jeho jevištní úprava není jen plochou zábavou na úkor těch, kteří jsou trochu jiní než většina z nás. Ellingova sebestřednost a asociálnost je nekonečným dialogem s norskou společností, jejíž představy o normálnosti se od těch Ellingových trochu liší.
Chcete poznat svůj svět? Vstupte do světa jiných.
Výstižné motto v programu hry je nejlepší pozvánkou na toto představení.
Diskuse
Vložit nový příspěvek do diskuse