![Φи (Fí)](/Content/Covers/c/christov_Fi.jpg)
Φи (Fí)
jednoho dne kámen pocítí první náraz dláta pranepatrný kousíček opíše ve vzduchu dráhu na niž si sochařovy oči budou dlouho pamatovat
jednoho dne kámen pocítí
první náraz dláta
pranepatrný kousíček
opíše ve vzduchu
dráhu na niž si
sochařovy oči budou
dlouho pamatovat
zdálo se mi o tarkovském
jak se mi v dětském pokoji
usadil na podlaze
andrjušo copak tu děláš
mlčí
hrůzou jsem zkameněl:
jenže kdyby se mě zeptal on
dopadne to stejně
svlečená těla
už nejsou nádobami
na teplé tekutiny
otvory zavírají
své rány
jako by se nic
nestalo
muž a žena to však
budou dlouho skrývat
propast mne chtěla uchvátit
místo sebe
jsem vhodil kámen:
začal padat
aniž by zaprotestoval
od těch dob vím
proč kameny
mlčí
paprsek světla prořezává
útroby pokoje
za rozbitými žaluziemi
vražda kterou
každý z nás
přejde mlčením
když kráčíš zimní krajinou
dávej zvláštní pozor
aby myš nevstoupila
do tvé šlápoty
bude tam muset zůstat
až do jara
a není říční koryto
jen povyrostlou
dětskou kolébkou:
vylitou z břehů
zanesenou bahnem a kamením
utopenče
jen ty znáš odpověď
pro květiny v pokoji
nemůže být o dešti ani řeči
jen prádlo
na balkoně
ucítilo jak
se mu nalité kapky vpíjejí
do tkaniny
opouštíme fotku
pěkně jeden po druhém
jako poslední vyrazí pes
jeho ocas navždy zůstane
v dalším záběru
překlad © Marcel Černý
Diskuse
Vložit nový příspěvek do diskuse