![Fulghumův nový román je jako klikatý a zdlouhavý labyrint](/Content/Covers/f/fulghum_Tre.gif)
Fulghumův nový román je jako klikatý a zdlouhavý labyrint
V novém románu Roberta Fulghuma sledujeme osudy tří hlavních hrdinů: Maxe-Pola Millaye, jemuž zemřela žena a on se vydal hledat útěchu do Evropy, Alexe Evanse, Kréťana s anglickým jménem, pasem i domovem, a tajemné Alice O‘Reileyové, Američanky s bílými vlasy.
Při vyslovení jména amerického spisovatele Roberta Fulghuma se českému čtenáři nejspíš vybaví tenké knížky plné postřehů o životě. Fulghum sloužil 22 let jako pastor unitariánské církve a svou zkušenost s lidskými osudy dokázal ve svých dílech přetavit do vtipných a přitom trefných rad. Nyní se na pultech objevuje kniha podstatně objemnější: Třetí přání je dílo, který Fulghum psal dlouhá léta a který, řečeno jeho vlastními slovy, psal tak, aby by si jej sám rád přečetl.
V románu sledujeme osudy tří hlavních hrdinů: Maxe-Pola Millaye, jemuž zemřela žena a on se vydal hledat útěchu do Evropy, Alexe Evanse, Kréťana s anglickým jménem, pasem i domovem, a tajemné Alice O‘Reileyové, Američanky s bílými vlasy. Na počátku románu souhlasí Alice s tím, že bude sledovat Max-Polovy činy a myšlenky že se stane svědkyní jeho života. Na oplátku učiní Max-Pol totéž pro Alici. A tak jí píše deník z Kréty, kde se ve svém evropském vyhnanství usadil, jednotlivé kapitoly adresuje pokaždé jiné osobě (za exotickými jmény se ovšem vždy skrývá Alice). Alice mu zase posílá krabice plné nejrůznějších předmětů a dopisů. Do jejich životů vstupuje Alex, takřka osmdesátiletý milovník nonsensové poezie Edwarda Leara, který občas nosí červený šaškovský nos a snaží se, aby jej smrt jen tak nedostihla. Osudy všech tří protagonistů se neustále proplétají a doplňují, sobě navzájem jsou si všichni tři svědky. Kniha nemá jen jednoho vypravěče – události vnímáme očima Maxe-Pola a jeho Krétské kroniky či skrze Aliciny předměty a nákresy. Děj se neustále přelévá z jedné země do druhé: společně s hlavními hrdiny jsme jednou uprostřed rozvalin starověké krétské kultury, poté se přesuneme do zahrady v Giverny, v níž žil a maloval Claude Monet; jezdíme vlaky z Madridu do Barcelony a z Paříže do Londýna, létáme letadly z Evropy do Ameriky, plavíme se lodí po oxfordském vodním kanálu. Všude jsme svědky toho, jak se životy a myšlenky Alexe, Maxe-Pola a Alice sice komplikovaně, přesto však neodvratně přibližují. Román má strukturu podobnou labyrintu: k tomu, aby člověk došel k cíli, musí absolvovat dlouhou a klikatou cestu.
A právě v tom tkví háček. Vášeň pro labyrinty zdědil Fulghum po argentinském spisovateli Jorgem Luisi Borgesovi a po Paulu Coelhovi. S brazilským mágem jej také pojí snaha nabídnout v životních osudech hlavních hrdinů nějakou záhadu. Ve Fulghumově románu jde o to, mít Svědka: to jej totiž podle autora ono třetí přání, které by většina lidí vyslovila, kdyby jim zlatá rybka dala možnost výběru. Avšak mystický rozměr, pokud se dostatečně neopírá o mýtus, sám o sobě neobstojí, jakkoli svůdný by mohl být. K tomu má Fulghum jako mnoho dalších amerických spisovatelů sklon k nadměrnému vysvětlování evropských historických a geografických souvislostí. To je možná potřeba pro zámořské čtenáře, kteří nejsou s realitou našeho kontinentu příliš obeznámeni, pro Evropany však takové exkursy působí leckdy rušivě. Občas je Fulghum v datech dosti velkorysý: například oxfordské Ashmoleovo muzeum nebylo založeno počátkem 17. století, jak tvrdí autor, ale přesně roku 1683.
Čeští čtenáři však na známé jméno rádi slyší: Třetí přání se stalo hitem předvánoční sezóny a z pultů knihkupectví už zmizely tisíce výtisků. Možná díky popularitě, které v českých zemích Robert Fulghum požívá, se autor odhodlal k netradičnímu kroku. Možnost přečíst si jeho román totiž mají pouze Češi, anglický originál ve Spojených státech doposud nevyšel. I přesto se už chystá pokračování, v nichž osudy Maxe-Pola, Alice i Alexe dojdou ke konci.
Kupte si knihu:
Podpoříte provoz našich stránek.
Diskuse
Vložit nový příspěvek do diskuse
pomko,
Máro, vůbec nic,ale vůbec nic jste nepochopil. Je třeba do této knihy ´"dostárnout".
mára,
Třetí přání je pro mě knihou, která si hraje na něco čím ve skutečnosti není. Je to kniha plná klišé a prázdných vět, které na nepozorného čtenáře, který se nechá unést, můžou působit překvapivě skvěle. Posledních 400 stran ( z 500 celkových) jsem dočítal už jen ze setrvačnosti a konec mě jen utvrdil v celkovém špatném hodnocení.
Lenikad,
Je to výborná kniha. Byla jsem z ní nadšená. Uvědomila jsem si při čtení, že život není jen práce a stres. Je to kniha o vztazích. O zvláštní a krásné formě přátelství. Je to kniha o dotyku.
Kuba,
je to jedna z nejlepších knih co jsem četl!
Veronika,
Tu knihu jsem právě dočetla. Je to geniální vyprávění o neskutečně zajímavých věcech. Dala bych jí 10 bodů z deseti.
Richard Olehla,
Já kdybych o tom nemusel psát, tak to taky nečtu. Podle mého je Fulghum zhruba na úrovni Coelha - nabízí snadná řešení a snadné čtení.
Branwen,
Knihu jsem přečetla česky i anglicky a bohužel, zdála se mi stejně mizerná v obou verzích. Absence jakékoli dějové linky, jednotícího prvku, přílišná idyličnost, násilná snaha "být postmoderní" (vkládání obrázků, notových záznamů apod. bez organického účelu, jen aby to tam bylo), nadměrné a školometské vysvětlování evropských reálií... ne, kdybych nemusela knihu číst "povinně", bývala bych ji odložila po prvních zhruba stu stranách.
honza,
Je to dobrá kniha
janca,
Ćetl jste to už někdo?Já tuto knížku úprávě čtu a zajímalo by mě, co si o ní mslíte.